Päiväys: 29.09.2009 Versio: 1.1
Suomennos: sami83fin, Jacko, Warheart, _blaah, lollipoppi, ipp3l1, Jyrska
Oikoluku: Jyrska
Kuolleilla on valtateitä, jotka kulkevat autiomaassa elämiemme takana.
Valtatiet ovat jatkuvasti täynnä vainajien sieluja.
Vainajia voi kuulla maailmamme rikkinäisissä paikoissa.
Julmuuksien, väkivallan ja turmeluksen aiheuttamista säröistä.
Näillä teillä on suuntaviittoja, risteyksiä ja liittymiä.
Kuolema vaanii näissä liittymissä -
ja leviää silloin tällöin maailmaamme.
CLIVE BARKERIN VEREN KIRJAT
Oletko kunnossa?
Voi luoja.
Katson häntä juuri.
Haluatko varmasti tehdä tämän?
Halusit hänet yhtenä palana.
Hän on lähdössä. Olen yhteydessä.
Pidä vaihtorahat.
Odotahan hetki. Kaikki hyvin. Paikallinen sankari on paikalla.
- Vanhako olet? - En kerro.
En minäkään sitten.
Lopeta. Minun on jatkettava.
Tietysti.
Otatko huikan?
Minulle jää sitten enemmän.
- Minne olet matkalla? - Pois.
Niin pitkälle kuin pääsen.
Uskoisin voivani auttaa.
Minun on nukuttava.
Onko olosi mukava?
- Missä olemme? - Päätepysäkillä.
Eräs keräilijä soitti minulle. Luultavasti istuskelee tunkkaisessa huoneessa -
ympärillään kaikenlaisia kamalia esineitä, -
kuten säilöttyjä kieliä, rokkitähtien kulleja, -
formaldehydissä olevia matelijoiden sikiöitä.
Kuten kaikki keräilijät, -
hänkin odottaa seuraavaa tavaraansa.
Arvaa mikä se tavara on.
Sinun ihosi. Outoa, eikö vain?
Kuka minä olen tuomitsemaan?
Hän maksaa hyvin, ja saatan saada bonuksen, jos pidän kaiken yhtenä -
palasena.
Olkaa kiltti.
Mitä? Ojennanko suolan?
On silti ihmeteltävä, -
kun opiskelen ihmisluontoa ja kaikkea, miten kaltaisesi kaunokainen -
on joutunut sidotuksi ja tulee silvotuksi sosiopaatin toimesta.
Luoja.
Olet veren kirja.
Lue se minulle.
Miksi lukisin?
Koska...
Asia on näin.
Voimme tehdä tämän mukavan hitaasti -
ja kivuliaasti.
Voin tehdä sen myös suhteellisen nopeasti.
Se on sinusta kiinni.
- Nopeasti. - Se on sinusta kiinni.
Kuolleilla on valtateitä.
Teitä, jotka johtavat liittymiin.
Liittymät leviävät maailmaamme.
Jos löytää itsensä kyseisestä liittymästä, -
on pysähdyttävä ja kuunneltava, -
koska kuolleilla on tarinoita kerrottavanaan.
Avaa ovi, Janie.
Soita poliisi. Janie, avaa ovi.
Avaa ovi!
- Päästä minut sisään. - Pysykää loitommalla.
Päällikkö.
ÄLKÄÄ PILKATKO MEITÄ
Paranormaali.
Webster määrittelee tuon sanan: ei tieteellisesti selitettävissä.
Elämme paranormaaliuden piirissä.
Jos emme katsele emmekä kuuntele...
Muistakaa, -
että todisteiden puutteet eivät välttämättä sulje asiaa pois.
Mutta on se hyvä alku.
Istu jonnekin, herra...
Simon McNeal. Minut siirrettiin juuri Strathclydesta.
Tervetuloa, Simon McNeal.
Olet tervetullut, Simon McNeal.
- Miksi nämä paikat näyttävät aina... - Tavallisiltako?
Omistajat muuttivat kiireellä tyttärensä murhan jälkeen.
Paikka on ollut siitä lähtien myynnissä.
Tämä rakennettiin 1900-luvun alussa.
Sen jälkeen J. D. Tollington -
osti paikan lamakaudella.
OKKULTISTIN KUOLEMA HÄMMENTÄÄ EKSPERTTEJÄ - Ovelasti tehty.
Väitti pystyvänsä puhumaan kuolleiden kanssa.
Ihmisiä tuli kaikkialta Euroopasta katsomaan häntä.
Viihdytti rikkaita ja kuuluisia yläkerrassa.
Ilmeisesti jonkinlaisia pelottavia menoja.
Tarinan mukaan erään session aikana hänen suuhunsa tarrautui näkymätön käsi.
Se oli niin kylmä, että hänen ihoonsa jäi viiksien muotoinen painauma.
Todisteet näkyvät ruumiinavauksessa.
Yhtäkkiä hän lensi niin kovaa seinään, että luut lävistivät hänen keuhkonsa.
Hän tukehtui omaan vereensä.
- Keksitkö koko jutun? - Se kaikki tapahtui täällä ylhäällä.
Tapauksen aiheuttaja raapusti viestin kaapinoviin.
Verellä.
"Älkää pilkatko meitä."
Sama viesti löydettiin Janien kuoleman jälkeen.
Sinun jälkeesi.
En näe mitään kummallista.
Vanhempien mukaan Janieta kiinnosti seksi ja kuolema.
Toi ystäviään tänne spiritistisiin istuntoihin.
Voodoota ja suihinottoja. Nuoret kehittyvät nykyään nopeasti.
Luultavasti vain ohimenevä rekka.
Steven!
Ei, poikani!
Miten voit olla varma kirjojesi todenperäisyydestä?
Miten tiedät, ettei se ole fiktiota?
Jos sulkisimme mielemme mahdollisuuksille, -
emme edistyisi ollenkaan.
Totuus on kuitenkin suhteellista. Jos voit nähdä sen, -
muttet voi koskettaa sitä, miten voit olla varma?
Professori?
Meidänkö siis tulisi vain uskoa tähän?
Tällä alalla on aloitettava luomalla uskoa.
Vierailevana professorina et taida olla kovinkaan kiinnostunut paikallisesta ruokakulttuurista?
Haluatko?
- Tämä auttaa unettomuuteen. - Et saa riittävästi seksiä.
Olen edelleen vapaa.
Mitä mieltä olet? Se talo sopisi uudelle kirjalle.
- Niin kai. - Et vaikuta innostuneelta.
Puolet ihailijoistani luulee lukevansa fiktiota.
Niinkö luulet?
Olen opiskellut yliluonnollisia asioita miltei kymmenen vuotta.
Enkä ole koskaan törmännyt mihinkään yliluonnolliseen.
Vain pelkkiä spekulaatioita ja oletuksia.
Kaikki tieteelliset läpimurrot ovat perustuneet spekulaatioihin.
Kysy vaikka Galileolta, Newtonilta ja Darwinilta.
Eikö olisi hienoa, -
jos huipputeknologiset välineesi voisivat viimeinkin todistaa jotakin?
Ne eivät voi todistaa mitään istumalla täällä.
Milloin muutamme sinne?
McNeal. Mitä teet ulkona tällä ilmalla?
- Olen menossa kotiin. - Tule autoon, niin vien sinut.
Mikä hätänä?
- Et saisi ajaa tänä iltana. - Mitä?
Ole varovainen, professori.
Hänen veljensä kuoli auto-onnettomuudessa.
Ajoi lava-autonsa ojaan. Lensi tuulilasista ulos pää edellä.
Taittoi niskansa. Simon näki sen tapahtuvan.
- Mitä sillä tarkoitat? - Hän käveli keittiöön yhtenä yönä, -
ja sanoi vanhemmilleen ajankohdan, jolloin Stevie kuoli autokolarissa.
Hetkeä myöhemmin poliisi soitti.
Vanhempien saavuttua paikalle, oli tapahtunut juuri niin kuin hän oli kuvaillut.
Hänessä on jotain, Reg.
Kyllä, hän on komea.
Hän tiesi, että renkaani hajoaisi sinä yönä.
Oletan sen olevan sattumaa.
Hän voi olla hyödyksi tutkimuksellemme.
Herra McNeal. Olisiko sinulla aikaa?
Se kaikki alkoi sinä yönä. Minä vain...
Tajusin sen.
Toimittaja tuli pyytämään haastattelua.
11-vuotias poika oli kuvaillut veljensä kuoleman.
Sellainen saa ihmisten huomion.
- Miltä se sinusta tuntui? - Oudolta.
Ihmiset alkoivat kohdella minua julkkiksena.
Etkö pitänyt huomiosta?
En varmaan.
Olin vasta lapsi. En tiennyt, mistä oli kyse.
Ihmisiä alkoi tulla kotiimme.
Halusivat minun koskettavan heitä, ja kertovan mitä näen.
Kosketin heitä.
Näin asioita.
- Ihmiset alkoivat kutsua minua... - Selvännäkijäksi.
Oletko sinä?
- Pidätkö vanhoista kappaleista? - Tästä pidän.
Haluatko tanssia?
Tule nyt.
Tule. Tämä on lempikappaleeni.
Miltä se tuntui?
Mikä?
Ensimmäinen kerta, kun se tapahtui sinulle.
Ensimmäinen kerta?
Kun olit nuori tyttö ja suihkulähde sylki verta.
Kun pieni tyttö löydettiin.
Se sai sinut tuntemaan itsesi erityiseksi, eikö vain?
Simon, lähistöllä on eräs talo.
Tollingtonin talo.
Jotain kauheaa tapahtui siellä, jotain selittämätöntä.
Nuori tyttö murhattiin.
Kirjoitatko siitä kirjaa?
Haluaisin, että työskentelet kanssani.
En oikein tiedä.
Moni sanoo, että perheeni käytti hyväksi veljeni kuolemaa.
Vanhempani eivät ansaitse paljonkaan.
Jotain kauheaa tapahtui sille tytölle.
Eikö se ole kertomisen arvoinen tarina?
Sinulla on lahja, Simon.
Älä hukkaa sitä.
Auta selvittämään, mitä siinä talossa tapahtui.
Onkohan tämä hyvä ajatus?
Ei hän satuta.
Et tunne sitä poikaa. Et tiedä, mitä hän haluaa tästä.
Tarkoitan, että tiedät hänen...
Jeesus sentään. Kukaan ei sanonut mitään kolmesta kerroksesta.
Tämä paikka saa aikaan kylmiä väreitä.
- Selässäni on jotain. - Niin varmaan.
- Häivytään täältä ja mennään kaljalle. - En pilaile.
Selässäni on jotain.
Voi perkele!
Hän vain sekosi.
Hän vain kiusaa sinua.
Miksi sinun piti paljastaa?
Menit halpaan. Todellakin.
Vedä käteen, senkin pelle.
Hei.
Täälläkö se tapahtui?
Kyllä.
Pärjäätkö täällä? Tuonko sinulle jotain?
Ei tarvitse.
Näin, että kaikki menee hyvin. Kiitos kuitenkin.
Huoneeni on alapuolellasi. Kuulen, jos kutsut.
Selvä.
Hyvää yötä.
- Nukun alasti. - Selvä.
Kuuntele.
- En kuule mitään. - Juuri niin.
En ole nähnyt ainoatakaan kärpästä, -
hämähäkkiä tai muurahaista missään.
Oletko sinä?
Aivan kuin paikkaa välteltäisiin.
Minäkään en saa unta.
Olen luultavasti kuumeessa.
Kun en lapsena saanut unta, äitini laittoi minulle lämmintä maitoa.
Jos minä en saanut unta, -
masturboin.
Professori?
Oletko kunnossa? Sinä...
- Sinä itkit. - Kaikki on hyvin, Simon.
Näin vain unta.
Voit sulkea oven.
- Reg, kerro mikä painaa mieltäsi? - Käyttäydyt epäammattimaisesti.
- Mitä sillä tarkoitat? - Olen koulutettu tähän. Sinulla on vain tutkinto.
- Mitä hyötyä hänestä on? - Jos hänestä on apua vähänkin tässä talossa, -
aion rohkaista häntä siihen.
Ole varovainen, hän taitaa avata muutakin kuin talon ovia.
Jos et pidä työskentelytavastani, -
hankin jonkun muun kantamaan laitteeni.
Mary?
Kristus.
Anteeksi, mutta kuulin sinun kutsuvan.
- Kuulitko? - Mitä?
Ääniä, kuiskauksia, jyskettä.
Kuuntele. Nauhoitin sitä.
En kuule mitään.
Mitä hittoa?
Mitä siellä oikein tapahtuu, Reg?
En saa sitä auki. Auta vähän.
Voi luoja. Mitä tapahtui?
- En tiedä. - Älä puhu.
En tiedä, mitä tapahtui.
OLEN KUOLEMA OLEMME VAARASSA
PALVELEN HELVETTIÄ JA HELVETTI PALVELEE MINUA
Katsohan tätä.
Tuollaista ei näe ihan joka päivä.
- Mitä siellä oikein tapahtui, Reg? - En tiedä.
Enkä osaa sanoa, miten David Copperfield saa norsut katoamaan.
Väitätkö sen olleen jokin temppu?
Olivatko kuulemasi kuiskaukset temppua?
Entä tämä?
Koeta levätä.
Mitä teet?
Mitä tämä onkaan, -
se pitäisi tutkia laboratoriossa.
Haluammehan olla varmoja?
Missä hän on?
En tiedä. Hän oli lähtenyt ennen kuin heräsin.
Haluaisin tietää, miten tämä päätyi seinille, Nigel.
Olet paras tuntemani tutkija.
Imarteletko minua? Lähde päivälliselle kanssani.
Eikö vaimosi tee ruokaa?
Selvä. Tutkin tämän tänään. Kerron sitten, mitä löysin.
Katsotaan löytyykö Simonilta temppuja laukustaan.
Aspiriinia.
Olet pettynyt, Reg.
Ei mitään salattavaa.
- Miksemme tekisi ruumiintarkastusta? - Vitsailetko?
Ole hyvä vain.
Pidä hyvänäsi, neropatti.
- Mitä helvettiä se oli? - Olin vessassa. Kun palasin, laitteeni olivat sekaisin.
Laitteeni ottavat häiriötä jostakin.
Odota.
Ei tuo voi olla vain hän.
Simon, oletko kunnossa?
Auta minua nostamaan hänet.
Rauhoitu.
- Sinun tulisi käydä makuulle. - En pystynyt...
Käy makuulle tähän.
- Kaikki oli todellista. - Kaikki hyvin.
Se oli erilaista tällä kertaa. Ne tulivat tänne.
Tämä ei voi olla totta.
ÄLKÄÄ PILKATKO MEITÄ
- Haen ensiapulaukun. - Meidän on häivyttävä täältä.
- Lasketko leikkiä? - Tämä riittää.
- Emme ole nähneet tällaista ennen. - Juuri sitä tarkoitankin.
Tämä on... En tiedä, mitä tämä on.
Uskon, että se on hän.
Hän saa tämän tapahtumaan, hän on valaistuksemme.
Mutta minusta meidän on lähdettävä ennen kuin kuolemme sähköiskuun.
Tarvitsen ryypyn.
Mary.
Minun on kerrottava sinulle jotain.
- Sinun on levättävä. - Ei.
Minun on kerrottava, mitä täällä todellisuudessa tapahtuu.
Se ei ole sitä, mitä luulet.
Ymmärrän kyllä, Simon.
Et ymmärrä. Et voi ymmärtää.
Tämä ilta oli erilainen.
Mitä täällä tänään tapahtui, -
oli ihme.
Sinä olet se ihme.
Sinä saat kaiken aikaiseksi.
Sinä olet se, jota olen odottanut.
Kerron maailmalle ja kaikki uskovat.
En ymmärrä. Ei se noin tapahtunut.
Siellä oli jotain.
Jokin piti minusta kiinni ja työnsi minua.
Siellä oli jotain.
Mitä katselet? Mikä on niin tärkeää?
Suihkulähde.
Muistuttaako se sinua ajasta, kun olit nuori tyttö?
Olin kymmenen.
Kotiamme vastapäätä oli puisto -
ja siellä oli suihkulähde, jossa tapasimme leikkiä.
Se oli vanha.
Siitä ei tullut vettä.
Eräänä yönä jokin ääni herätti minut.
Pisaroita oli kaikkialla.
Ilma oli kosteaa, mutta ei vedestä...
Vaan verestä.
En tiennyt, mitä tapahtui, mutta sitä tapahtui melkein joka yö.
- Etkö kertonut kenellekään? - Olin liian peloissani.
Aamuisin lähde oli täysin kuiva kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Pelkäsin kaikkien ajattelevan, että olin tullut hulluksi.
Muutamaa viikkoa myöhemmin -
kaupunki purki lähteen tehdäkseen sen tilalle pysäköintipaikan.
Kaivaessaan maata he löysivät -
kymmenvuotiaan tytön, joka oli haudattu sinne.
Häntä oli -
kidutettu.
Hänestä löydetty DNA sopi mieheen, joka asui viisi kerrosta alempana.
Ennen kiinnijäämistään hän ehti tehdä saman kuudelle muulle tytölle.
Jos vain olisin sanonut jotain...
Se ei ollut syytäsi.
Minun on päästävä hetkeksi pois täältä, Reg.
ET KUUNNELLUT
Simon, mikä hätänä?
Sitä kesti vain siihen asti, kun täytin 13.
Sitten se vain loppui.
Silloin aloin uskoa, -
että se ei ollut edes totta.
Ehkä minulla ei ole koskaan ollutkaan tätä lahjaa.
Sitten törmäsin sinuun.
Ja se alkoi uudestaan.
Se on voimakkaampaa kuin koskaan.
Enkä tahdo menettää sitä enää koskaan.
En tahdo menettää sinuakaan.
VIERAILUJA PARANORMAALIUDESSA MARY FLORESCU
- Mennään. - Anteeksi?
Oletteko te tässä, Mary Florescu?
- Kyllä, minä se olen. - Antaisitteko omistuskirjoituksen?
Agnes Wishingtonin sielulle.
Tämä on jo toinen kopioni kirjasta.
Luin ensimmäistä niin paljon, että sivut alkoivat irtoilla.
Uskon koko sydämestäni, että rinnakkainen universumi on olemassa.
Sielut, joita emme näe, huutavat tarinoitaan, jotka tulee kertoa, -
eikä niitä saa unohtaa, sillä muuten -
- heidän kuolemallaan... - Ei olisi merkitystä.
Ja se johtaisi meitä taaksepäin, uuteen kärsimykseen.
Tässä on Simon McNeal. Hän työskentelee eräässä projektissani.
Ymmärrän, sinunkin täytyy signeerata.
Suokaa anteeksi.
Anteeksi, olen luultavasti kentän ulkopuolella.
Mitä? Pätkii, en kuullut.
Kerro nyt, Nigel.
Oletko varma?
- Olen samaa mieltä. - Tutustu aiheeseen.
- Oli mukava tavata. - Kiitos.
Mihin sinä katosit?
Pelaammeko nyt jotain peliä?
Emmekö ole pelanneet koko ajan?
Kaliumnitraattia. Tunnetaan paremmin...
Ruutina.
Sopii täydellisesti itsestään syttyvien viestien kirjoittamiseen seinille.
Ja tässä on proteiinia, oikeastaan osa siitä.
- Rikkiä. - Hyvä poika.
Rikkiä ja hiiltä. Mietitäänpä...
Niistä saadaan taiteilijoiden kynissä käytettävää hiiltä.
Täydellistä seiniin kirjoittamiseen.
- Hyvä on. Tekaisin muutamia juttuja. - Kuten autoni renkaan?
Entä lapsuuteni suihkulähde?
- Kuinka tiesit siitä? - Hoidan kotitehtäväni.
Yritin kertoa sinulle. Halusin selittää, mutta et kuunnellut!
- Sinun on parasta lähteä. - Kuuntele.
Tässä talossa tapahtuu jotain.
Teeskentelin ensimmäisellä kerralla yläkerrassa.
Toisella kerralla se oli todellista. Kaukana hiilenpalasista.
Sellaista mitä ei kuule edes laboratoriotakkiselta mieheltä.
Oletin, että olet älykkäämpi.
Luulin...
Hetken luulin, että olit todellista.
"Enkä tahdo menettää sinuakaan."
"Ei mitään salattavaa."
"Hyvä on. Tekaisin muutamia juttuja."
"Toisella kerralla se oli todellista."
"Yritin kertoa sinulle."
- "Halusin selittää, mutta et kuunnellut!" - Lopeta!
Näin hän sai ruudin tänne.
Tule. On vielä muutakin.
Katso tarkkaan.
- Huomion siirtoa, Houdinin temppu. - Näin hän sen tekee.
Katso hänen kättään.
Kesti hetken tajuta tuo.
- Magneettipulssilähetin. - Se oli ommeltuna patjaan.
Hän sekoitti laitteeni.
Ajattelinkin nähneeni hänet muuttomiehen kanssa.
Hänen täytyi maksaa miehelle, jotta tämä laittoi lähettimen sinne.
Kuka tietää, mitä muita temppuja hän on kätkenyt tänne.
- Anteeksi. Halusin todellakin uskoa siihen. - Unohda se.
Et ollut oma itsesi.
En ollutkaan. Olin heikko ja hän oli...
Hyvännäköinen.
Söpö pikku valepukki.
- Luulin oikeasti hänen olevan erityinen. - Niin minäkin.
Vain hetken tosin.
Mitä jos mentäisiin ravintolaan? Pizzaa, viiniä...
- Unohdetaan se pikku huijari. - En ole huijari.
- Painu hemmettiin täältä. - Sinä...
Sinä et ymmärrä.
Et koskaan.
Minun kuuluu olla täällä.
Tämä talo haluaa minut.
Se on valinnut minut.
Kyse on aina sinusta, eikö olekin?
Tässä on kyse minusta!
Kerroin lahjastani, joka vietiin minulta.
Sain sen takaisin.
Sain sen takaisin, enkä luovu siitä enää.
Aion todistaa sen sinulle saman tien.
Voit lopettaa jo, Simon.
Älä viitsi.
Kun lopetan, anelet saada kirjoittaa tarinani.
Siitä tulisi suurin kirjoittamistasi kirjoista. Tiedätkö miksi?
Koska kaikki on totta.
Kirjoita se sitten itse.
Ei temppuja.
Emme voi jättää häntä tänne.
Soitetaan poliisille ja kerrotaan murtovarkaasta.
Se paskiainen. Ei kai taas.
Hyvä luoja.
Sinun on kuultava tämä.
Olemme liittymän keskellä.
Nyt ymmärrän.
Tämä talo on kuolleiden liittymä.
Kuolleilla on valtateitä.
Valtateitä, jotka johtavat liittymiin.
Liittymiin, jotka leviävät maailmaamme.
Hän on johdattanut meidät risteyksiin.
Hänellä ei ole mitään tekemistä tämän kanssa.
Sinulla on.
Lopeta.
Kerro niille kuuntelevasi.
Kuuntelevani mitä?
Et taida käsittää.
Ne ovat odottaneet -
jotakuta, joka kuuntelee.
Jotakuta, joka kuulee niiden tarinan.
Lupaan, että kuuntelemme.
Kerron tarinanne maailmalle.
Hän teki lupauksen niille.
Lupauksen, joka minun on pidettävä.
Tarinoita tulee lisää. Päivä toisensa jälkeen.
Yö toisensa jälkeen.
Hän piti minua sidottuna ostamassaan paikassa.
Rahoillaan, jotka tienasi kirjoillaan.
Lukien ihoani.
Jatketaan.
Hän kertoi olevani niiden kirjansa.
Ja hän toimisi niiden tulkkinaan.
Jäljentäen niiden tarinan.
Tarinat, jotka ne kirjoittivat minuun.
En vain kestänyt enää.
Joten pakenin.
Juoksin ja juoksin...
Silti ne pystyvät kirjoittamaan.
Ne jatkavat kirjoittamistaan.
Tiedätkö mitä?
Tarinasi on hyvä, ystäväni, mutta se ei liikuta minua.
En tunne mitään.
Toimi nopeasti.
Onko sinulla rahat? Tietenkin.
Näppärä teko. Sopii Freemanille.
Tarinat jatkuvat.
Kuka siellä?
Mitä...
Auttakaa!
Tarinat jatkuvat.
Vuotaen vuotamistaan.
Kuolleilla on valtateitä. Ainoastaan elävät ovat eksyksissä.
On olemassa suuntaviittoja ja siltoja, joissa kuolleet kertovat tarinansa.
Kertominen antaa vapauden niille.
Olisi parasta kuunnella.